Henry+Ford+og+samlebåndet

Hvordan ”fordismen” påvirket industrien under den industrielle revolusjon. Henry Ford og samlebåndet.

I 1863 ble en gutt ved navn Henry Ford født I Amerika. Som barn var han veldig interessert i hvordan ting var satt sammen. om oppdagelser, om ting som kunne settes sammen til noe nyttig. Fasinasjonen av alt fra en dampende tekjele til smier og svære tog. Ingen av foreldrene var spesielt begeistret for Henry Fords nysgjerrighet, som det likevel ikke ville komme noe godt ut av. De mente at Fords fasinasjon for ting og gjenstander tok for mye plass og overskredet andre viktigere ting som utdanning og gårdsbruk. Men Henry ville lære om maskiner. Han fortsatte å skru på symaskiner og studere vannkokere. Oppveksten hans var preget av en tid med mye utvikling. Nye og større maskiner kom stadig på markedet. Effektivitet var stikkordet. Også for Ford. Han leitet hele tiden etter løsninger på hvordan samfunnet kunne bli mer effektivt med maskiner. Spesielt på gården til faren ble han inspirert til å finne mer effektive løsninger. Til og med å erstatte hesten, selve kjernen i gårdsdriften, med automatisering kunne vise seg å være mer effektivt. En hest trengte hvile og stell. Henry Ford hadde også en teori om at man aldri måtte slutte å lage maskinene bedre. Løsninger kan alltid bli bedre og mer effektive. I ung alder meldte Henry Ford seg til tjeneste i et verksted. Han var ikke bare interessert i selve produksjonen, men også alt rundt prosessen; mennene som kom, maskinene som ble satt i gang, arbeidernes åpenbare dyktighet. Som vanlig fulgte han sin egen teori om at løsninger stadig kunne skapes bedre. Hjemme på gården hadde han tenkt på arbeidet og fundert på hvordan det kunne gjøres lettere. Verkstedet studerte han på samme måte. Og det varte ikke lenge før Henry fant svake sider ved den måten verkstedet ble administrert på. For eksempel ble det aldri laget to like ting. Ingen fulgte samme system og dermed ble tid og materiale kastet bort. Alt handlet om dårlig organisering. Bestilling etter bestilling ble forsinket. Han la også merke til at mennene på anlegget snublet i bena på hverandre halvparten av tiden, mens de lette etter det riktige verktøyet. Henry mente han hadde løsningen. Effektive maskiner som kunne gjøre arbeidet, og installere dem slik at arbeiderne kunne spare unødvendige bevegelser og skritt. Noe annet som provoserte Henry Ford var forretninger som solgte varer til unødvendig dyre priser. Det var absolutt ikke den slags forretningsvirksomhet landet trengte mer av. Henry ville aldri ha noe å gjøre med en forretning som satte penger foran servicen. Hvis han selv skulle starte en forretning ville han lage noe som folk trengte. Han ville bruke gode materialer og produsere så økonomisk som mulig, produsere så mye som mulig og selge så billig som mulig. På den måten kunne han tjene hederlige penger og ”vanlige” mennesker ville ha muligheten til å benytte seg av varene. Henry Ford fikk etter hvert egne varer å selge. All mekkingen hans resulterte i et selvgående kjøretøy, Quadricycle, i 1896. prosjektet ble rask etterfulgt av den aller første Ford bilen, en motor montert på en ramme utstyrt med fire sykkelhjul. I 1903 ble Ford Motor Company grunnlagt med Henry Ford som eier av 25,5 % av aksjene. Men produksjonsprosessen var lang og dyrebar. Bare noen få biler ble produsert, og solgt i en helt annen prisklasse enn det Ford ønsket. Med introduksjonen av Model T i 1908 begynte det å løsne. Drømmene til Henry Ford gikk stadig i oppfyllelse. Og det på grunn av en liten oppfinnelse, basert på en enkel i ide. Ford Modell T kom som nevnt i 1908. den ble svært populær. Bilene ble hovedsakelig produsert ved en fabrikk i Piquette, men p.g.a. stor etterspørsel måtte produksjonen flyttes til en større fabrikk i Highland Park. Her videreutviklet Ford grunnprinsippene for en oppfinnelse av samlebånd som kunne føre til en masseproduksjon av biler. Det første samlebåndet skal ha blitt tatt i bruk 1. april 1913. Da hadde han brukt ca. 5 år på å utvikle det. Samlebånd er et viktig hjelpemiddel innenfor masseproduksjon. Prinsippet fungerer på den måten at et samlebånd i en produksjon automatisk frakter produksjonen videre. I en samlebåndsfabrikk har arbeiderne ulike stasjoner de står fast ved. Hver stasjon har ulike arbeidsoppgaver knyttet til produksjonen. Foran dem ruller et bånd, i passe tempo, som frakter produktet som blir produsert fra en stasjon til en annen. Før gjenstanden går videre fra den ene stasjonen til den neste, har arbeideren rukket å utføre sin arbeidsoppgave på produktet. Det fungerer enten på selve båndet eller så har arbeideren trukket det til seg. Det han/hun nå har montert er sannsynligvis kun en liten del av det som etter hvert skal bli et ferdig produkt. Kun en liten brikke i et stort puslespill. arbeideren langs båndet utfører nøyeaktig sin oppgave, verken mer eller mindre. Homogene produkter produseres etter hverandre så de samme operasjonene gjentas gang etter gang, år etter år. Den samme opperasjonen kan gjentas flere ganger i minuttet. For at samlebåndløsningen skal fungere må fremstillingen være nøye studert og fullstendig planlagt på forhånd. Å bringe arbeidet til mennene var bedre enn å bringe mennene til arbeidet, var hovedprinsippet i Henrys plan, det store samlebåndet. Produksjonen til Henry Ford ble delt inn i en rekke med enkle arbeidsprosesser rundt båndet. På den måten ble arbeidskraften billigere og lettere tilgjengelig i og med at den ikke behøvde en lang faglig opplæring. Produksjonen bestod i stor grad av en ny type spesialisering. En arbeidstaker trengte ikke å kunne alt, men heller kun en liten spesifikk del av hele produksjonsprosessen. Resten tok annen arbeidskraft seg av, som hadde spesialisert seg på andre felt. Slik hadde Henry Ford finnet en løsning på noe som hadde provosert han lenge. Han hadde analysert de tidligere arbeidsplassene og finnet ut hva som hindret produksjonen og pengeinntektene. Som nevnt hadde han lagt merke til hvor rotete organisert alt sammen var. Hvordan arbeiderne arbeidet oppå hverandres arbeid. Samtidig så han hvordan bedriftene tapte ressurser på å forvente for mye faglig av arbeiderne. Arbeidere med høy kompetanse var dyrere i drift og dessuten en mangelvare. På den andre siden stod mange mennesker arbeidsledige fordi de hadde for lav kompetanse. Effektiviteten var dårlig i bedriftene p.g.a. få hoder og dårlig plass. Lite effektivitet førte til dårlig produksjon, som igjen førte til dårlige inntekter. Dette gikk først og fremst utover kundene som måtte betale med høye priser. Og var det noe Henry Ford ikke ville, så var det å la kundene betale unødvendig høye priser. Han ønsket at vanlige folk som han selv også kunne ha råd til bil. De som til og med ikke hadde råd til hest og kjerre skulle få råd til en bil. Et samlebånd kunne gjøre produksjonen såpass effektiv at dette ble mulig. Med samlebåndet ble hans visjon om masseproduksjon en realitet. Arbeiderne stod på hver sin post, langt fra hverandre så det rett og slett ikke var mulig å ødelegge for hverandre. Flere hadde lite arbeidskompetanse så de hadde ikke krav på stor lønn. Og produksjonsprosessen gikk mer effektivt. Denne utviklingen gav nettopp de resultater Henry Ford ville ha. Det var en relativt enkel ide. Med den hensikt å produsere flest mulig biler, med enklest mulig konstruksjon og til lavest mulig pris. Som Henry Ford selv sa; ”få hele verden på hjul”. Samlebåndet revolusjonerte produksjonsprosessene på hans Ford Model T. På slutten av 1913 produserte han 50 % av alle biler i USA. Allerede i 1918 var halvparten av alle biler i USA en Ford Modell T. Med samlebåndet økte produksjonshastigheten opp til fire ganger raskere. Produksjonen av Model T nådde rekordnivå. En fullt ferdig bil forlot samlebåndet hvert 10 sekund hver eneste dag. Dette resulterte i at Ford kunne kutte prisene, doble dagslønnen til $5, produsere et førsteklasses produkt og fortsatt tjene penger. Nå ble det produsert to millioner Model T hvert eneste år. De ble solgt for kun $260. Henry Ford startet en industriell revolusjon med sin oppfinnelse. Den såkalte ”fordismen” vokste fram i den påfølgende industriperioden. Uttrykke ”fordisme” innebærer at man begynner å tro mer på og går over til samlebåndproduksjon. Samlebåndet skulle vise seg å ha stor betydning for produksjon i framtiden. Det bevegelige samlebåndet og masseproduksjonsteknikken som han fant opp, satte standarder for industripraksis over hele verden. Ford blir kalt ”en av de største industriherrene i verden”. Masseproduksjon er på produksjonssiden det viktigste grunnlaget for framveksten av det vestlige kapitalistiske industrisamfunnet. Henry Ford og samlebåndet var fra og med ca. 1910 med på å skape det teoretiske og praktiske grunnlaget for ”Scientific Management”, og til å systematisere og vitenskapeliggjøre arbeidsprosessen. Produksjonsteknologien har senere skapt nye produksjonsformer og virkemidler. Om det var Henry Ford som faktisk oppfant selve samlebåndet kan diskuteres. Sannsynligvis så var det noen som kom han i forkjøpet. Våpenprodusenten Colt skal ha benyttet seg av samlebånd allerede under den amerikanske borgerkrigen. Enda sju år tidligere praktiserte Oldsmobile samlebåndsteknologien. Grunnprinsippet som samlebåndet bygger på, produksjon av ensartede produkter med standardiserte deler, går helt tilbake til det 18. århundre. Selv påstod Ford at samlebåndsprinsippet var en idé som kom fra slakteriene i Chicago, der slakteriarbeiderne hadde sin faste plass og sine faste arbeidsoppgaver. Selve grunntanken om spesialisering og utnytting av arbeidsplass som ville frigjøre mye tid og effektivisere driften vesentlig. Ut i fra dette kan man vanskelig si at Henry Ford oppfant samlebåndet. Det er ikke så vanlig at kun en person ene og aleine tenker ut en idé og samtidig realiserer den selv. Som med de fleste andre oppfinnelser, har nok mange mennesker bidratt til utviklingen av samlebåndet. Likevel spilte Henry Ford en vesentlig rolle i utbredelsen av oppfinnelsen. Han var tross alt den første som produserte biler på samlebånd.